Programovací jazyky

Generace jazyků

První generace – strojový kód

Strojový kód obsahuje pouze (obvykle) hexadecimální zápis operačních instrukcí, se kterými pracuje přímo procesor. Kód výsledného programu není pro člověka čitelný.

Druhá generace – Assembler

Strojový kód, který však je částečně čitelný. Dochází zde k nahrazení číselných kódů slovním zadáním instrukcí (např. ADD).

Třetí generace – zdrojový kód

Kód nejlépe čitelný pro člověka. Při zápisu pracuje s proměnnými a matematickými operacemi. Zdrojový kód se vytváří pomocí programovacích jazyků, které je nutné kompilací převést do zdrojového kódu, kterému rozumí samotný procesor.

Vztahy mezi generacemi Zdroj

Paradigma

Programovacími paradigmaty se chápou různé styly programovacích jazyků:

Imperativní – popisují přesný postup řešení (algoritmus) programu

Strukturovaný (C, BASIC) – využívají řídící struktury, ve kterých se vykonávají příkazy primárně postupně; to můžeme upravit selekcí (výběrovým větvením – podmínky) anebo iterací (opakováním příkazů – cykly)

Objektově orientovaný (Java, C++) – navíc zavádí přiřazování výkonného kódu datům (objektům)

Deklarativní – nepopisují algoritmus, nýbrž deklarují, co má program udělat

Funkcionální – vytváří výpočet vyhodnocováním matematických funkcí

Logické – pro výpočet využívá operací matematické logiky